Sa du ¨Send ertene og jeg hopper ut av college¨?
Nei, ¨Send ertene, takk¨, og ¨Jeg har hoppet ut av college¨.
Hun sa ¨Takk¨. Send henne ertene.
Vi betalte vel for fire år? Jeg gjennomførte college og kan regne.
-Jeg hopper over det fjerde. -Har du fått jobb?
-På sett og vis. -Det holder ikke. Har du en jobb?
-Jeg får det. -Hun får det.
Mistet du både hukommelse og vett? Kom du ikke hjem og ville droppe ut?
-Du lovet. -Ja, at jeg skulle prøve.
¨Jeg skal prøve¨ betyr å mislykkes. Det vet du.
-Skal du snakke med henne? -Hun motsetter seg dialog.
Om et år tar du eksamen. Da kan du velge...
Jeg har gjort mitt valg, mamma.
Hun har vervet seg.
Jeg ville ha spist opp mine erter.
-Hun er ikke klar. -Hun eller du?
-Det er krig, Jonas. -Du har levd med militære.
-Du burde være forberedt. -Jeg var ikke forberedt -
- da hun begynte i barnehagen.
Jeg var ikke forberedt -
- første gang hun fikk hjertet knust.
-Gjør noe! -lkke engang om jeg kunne.
-Vil du se henne i krig? -Jeg vil -
- at min datter skal klare alt hun bestemmer seg for med heder.
Som militærkone er jeg stolt av at min mann tjener landet.
Men gapet er stort mellom militærkone og mor -
- til et barn som har vervet seg. Hun er ikke klar.
-Hun syns det. -Hva syns du?
Hva er galt med hæren?
Man kan forlate college. Men i hæren kan man ikke si:
Jeg vil hjem.
Hun er voksen, elskling. Og fløyet fra redet.
ABlDJAN, ELFENBENSKYSTEN
La dem være!
-Alle papirene våre... -Neste kan bli en dødsannonse.
Huset ble bombet for to dager siden. Folk har sittet fast her, livredde.
Uten kontakt med familien. Så beordrer dere oss til å dra.
-Sir, vil du heller vente? -UD gjorde ikke noe!
-Hvorfor evakuerte de oss ikke? -lngen kom ut, hæren kom ikke inn.
Helikopterne kunne ikke lette. Hvordan tror du vi kom hit?
Vi hoppet i fallskjerm og gikk seks kilometer i kuleregn -
- for å redde dere. Vi er den siste forsvarslinjen, sir. Kavalleriet.
-Vil du ut av Abidjan? -Selvsagt.
Mens jeg ordner det, bør du nok snakke med din mann.
-Edward. -lkke gi meg ordre!
Hold dere rolige. Granatene faller langt herfra.
Har dere ikke fått andre instrukser, så gå en etasje opp.
-Ser verre ut enn det er. -Forlater dere oss?
Overgir dere oss alle? Fordi vi ikke er amerikanere?
-Vi har en liste. -Det trøster sikkert de døde.
-De trekker seg bort. -Da kan vi bli.
Herr ambassadør, da kan vi ikke garantere sikkerheten.
-Bli du om du vil, men jeg drar. -Og etterlater meg her?
Jeg hører på sersjant Black som du angriper og anklager -
- når han er her for å hjelpe.
Ja, kl 11.00, fem-seks kilometer unna.
Stopper rebellene oss og spør om du er fra ambassaden, så si nei.
Gi meg passet og alle ID-kort.
Jeg regner med senest kl 13.30 på møteplassen.
La en lastebil transportere deg til vannet. Oppfattet.
-Hold dere tett bak meg. -Jeg møter opp.
-Skal han ikke bli med oss? -Han speider etter forfølgere.
-lkke ta for lang tid. -Er jeg sen, så kommer jeg ikke.
Hold dere under vinduene. Rebellene er ute etter amerikanerne.
-Vi må dra. -Vi kan ikke etterlate de lokale.
-De er trygge når vi har dratt. -En del ble såret.
Rebellene slipper inn helsearbeidere når de vet at vi er borte.
-Jeg har en kjæreste. -Det har vi alle.
-Du må avslutte, mr Kapp. -Lykke til, alle sammen.
-Gjør som de sier. -Jeg forstår alvoret, pappa.
Hør her, Betsy!
Hei, skatt. Kan du legge på?
Må legge på, Sues. Pappa...
-Jeg snakket i telefonen. -Jeg så det.
Jeg vil være litt sammen med deg før du drar. Vi kjører en tur.
-Jeg sto nettopp opp. -Bilen funker før middag.
La telefonen være igjen. Du behøver den ikke.
-Ta den på deg. -Pappa!
Ut av bilen!
-Det er 40 grader. -Varmere når man går.
-Skal jeg gå? -Leiren er fem kilometer unna.
Jeg regner med å se deg der.
-Edgard! Han jobber for meg. -Det går ikke.
-Men han er min venn! -Det handler ikke bare om deg...
Akkurat når alt gikk så bra.
Der er ponnien vi skal ri på, pent og rolig.
August O'Neil. Min kone har min datter der inne.
-lngen tid til sightseeing. -Eva er bare seks måneder.
-Hun leter etter melk. -Håper det er en ku i lobbyen.
-Gå på sist, lenger venter vi ikke. -Maddy, ambassadørens sekretær.
-Maddy, kunne du redde noen... -Det holder, ikke hør på ham.
Vi mangler bare Ellis og Jamie Kapp. Mrs Blashek om bord. Mr O'Neill?
-Dere må vente på familien min. -Nei, gå på bussen.
-Jeg finner dem og tar dere igjen. -Gjør som kameratene mine sier.
Jeg hopper på i fart.
Hold dere nede, stille og rolig. Flytt deg, vi har det travelt.
Flink buss. Peneste buss jeg sett. Om du var en kvinne, ville du bli min.
Kjør!
Vi kjørte på en veibombe. Ut, alle sammen!
Vekk fra bussen!
Hjelp!
-Hvor er Maddy? -Hjelp! Hjelp meg!
Hjelp!
-Du må bort fra veien. -Hun har en kjæreste hjemme.
-Bli med meg! -Maddy!
-Hjelp!
-Klarer hun seg? -Jeg ser ikke, jeg ser ikke!
-Jeg ser ikke! -Legg på kompresser.
Rendez-vous er kl 13.30.
Vi må bort fra veien. Vi får gå over feltet.
Len deg mot meg!
Den veien. Skynd dere.
Gå på en rekke bak meg. lndianerstil.
-Hvor skal vi? -Vent på de andre. Da går vi.
-Kom igjen! Vi går for sakte! -Gå inn i rekka. Hva gjør du?
Hør! lnn i rekka!
Der er de.
-lkke rør dere! -Hva het han? Mannen?
Vi vet ikke engang hva han het.
Alle ut på min side, nå! Hold hodet lavt!
Bak panservognen, løp!
Ned!
Hammerhead, jeg har støtt på motstand.
Dere bør holde dere i ro, vi er midt i et minefelt.
Er du fornøyd nå?
To timer på fem kilometer? Stoppet du og sminket deg?
-Dette er ikke morsomt. -Nei, det er alvor.
Hvordan du tar deg fram og hvor raskt. En kilometer er tusen meter.
100 000 centimeter. Det bør gå 1 200 skritt på en kilometer.
Du måtte altså gå 6 000 skitt. En kilometer bør ta 7,5 minutter.
Det tok deg 120 minutter når det skulle tatt 35 minutter.
-Og? -Du er lat eller i dårlig form.
-Er du lat? -Nei, sulten.
-Kan du skyte? Skaff deg mat. -Leiren er ikke stor nok...
Unnskyld meg! Denne er min.
l ryggsekken er det en tom feltfaske. Men du finner nok vann.
Det er også en poncho og en kniv der.
Det er steiner overalt. Alt du trenger til en leir.
Jeg foreslår at du setter i gang, så du får gjort alt.
Sola er på vei ned. Nøler du, så går den ned fortere.
For den er fornærmet.
Klokka er 11.45, så vi må krysse feltet på 1.15.
-Jeg kan gå foran. -Jeg også.
-Du er sytten. Glem det. -Miner er ikke det eneste problemet.
Det er rebeller der ute. De skjærer gjerne av oss ørene -
- og viser dem fram hjemme.
Det jeg sier er nøyaktig det dere skal gjøre, det er ikke et ønske.
Maddy, jeg kan ikke hjelpe deg.
Kan du bære Maddy, er det fint. Om ikke, sett føttene hennes på dine.
Som da du danset med pappa da du var liten.
-lkke rør dere! lkke et skritt! -Vi må bort herfra, fort!
Langsomt og forsiktig. Hold dere på rekke.
lkke til høyre eller venstre. Hører dere ¨Ett skritt¨ tar dere ett skritt.
Dere er andunger som følger etter andemor. Gjør som hun sier!
Vi trenger flere sonder. Helst i tre.
Har noen noe vi kan sondere med? Linjal, pinne?
-Jeg har en penn. -Send den fram til ambassadøren.
Du holder fast på Maddy. Send den over skulderen.
lkke snu dere. lkke skift stilling.
Jeg har en neglefil. Da vi hadde fest, ville jeg ha neglene...
-De blåser nok i det. -Takk, mrs Blashek.
Behold den, du. Den kommer nok til nytte.
Vi kan ikke bare stå her! De kommer til å drepe oss.
Vil du heller gjøre det selv?
Det er din vakt. Klatre opp, ikke bare stå der.
-Redd for å brekke neglene? -Redd for kutt.
-lnfeksjoner i skogen er ikke bra. -Smart.
Da vet du kanskje hvilke ekle kryp som fins her ute? Edderkopper.
Taranteller, svart enke... Slue små jævler.
Og så fins det slanger, 46 arter lever her. 5 forskjellige huggormer.
Den verste er klapperslangen. Alle huggormer har vertikale pupiller.
lkke horisontale. Sånn kjenner man dem igjen. Regn med å støte på en.
Vær våken.
Veien er blokkert. Vi får gå til fots.
-Til møteplassen? -Vår jobb er å hjelpe gruppen.
ldiotene der ute er skytegale. Ser de dem, knerter de dem.
-Jeg lar ikke min kone... -Det er et minefelt, mr O'Neil.
De kan bli skutt eller tråkke på en mine.
Vi skal holde dem utenfor synshold. Det er riskabelt for oss alle.
Vi må først hjelpe oss selv med en avledning.
Få skurkene til å fokusere på oss. Lokke skytterne til oss.
Truer vi dem, rekker våre venner på feltet å komme seg ut.
Vi bruker bilen som avlednig.
Har du brukt en sånn? Bare sikt og skyt. Rekylen skader deg ikke.
Kommer noen mot deg eller oss, så skyter du dem.
-Følg meg. -Jeg forlater ikke kone og barn.
Det er en nødsituasjon. Det er opp til oss nå.
Gus, gjør det!
Ta alt i bilen som kan gi oss røyk.
Jeg skal late som jeg jobber på bensinstasjon og kan mekke litt.
Løp!
Du først, Gus. Løp!
Dere som ikke sonderer, hold utkikk. Begynn ved føttene.
Kjør sonden forsiktig diagonalt ned i bakken.
Sonder 15 cm rundt dere. Merker dere motstand, så stopp!
Rop og marker stedet med en sirkel. lkke ta et skritt!
-Det er vår avgjørelse. -Er ikke alle like store?
Drapsteknikk er ganske kreativt. De kan være femten cm eller fem.
-De kan være minefeller. -Som dere desarmerer?
-Unngår. -Fins det større miner enn 15 cm?
-Kanskje. Slutt å spørre. -Alle bør få vite det.
Ja, så store. For panservogner. Da er det over.
-Sett deg her. Jeg skal hjelpe dem. -Nei!
Hun satte seg nesten på en mine. Ser dere de fire spissene?
Setter man rumpa der, dreper den alle innen ni meter.
Du er en naturlig leder, mr Kapp.
Gode ledere omgir seg med gode råd- givere og tar deres råd. Skjønner?
-Ja. -Du er dine og hennes øyne.
Bruk lysgranaten!
Stikk!
Følg meg, løp! Dirt Diver, det er Hammerhead.
Snu deg, jeg er til høyre for deg.
-Din status? -Jeg har familien. Hva trenger dere?
Sonder.
Det kan vi nok fikse.
lnnhøstingstid.
Du har dødd tre ganger. Du ble bitt av en edderkopp, falt fra treet -
- og ble skutt av fienden. -Her er det ingen fiender.
lkke i treningsleiren heller, unntatt instruktøren som skal få deg klar.
-Jeg har det ikke moro heller . -Dethar du nok.
-Tror du det? -Ja. Du prøver bare å avskrekke meg.
-Det kommer ikke til å funke. -Jeg vet at du ikke vil gi opp.
-Hvorfor gjør du dette, da? -Dette handler ikke om å bestå.
Jeg vil forberede deg så du skal klare smellene.
Dette er møtet før møtet. Gjør ditt aller beste.
Hold deg våken denne gangen.
Send dem til personen foran deg, som tar en og sender bunten framover.
-Klare? -NCAA-turneringen 1992.
Duke mot Kentucky, 2.1 sekunder igjen.
Laetner slår en 50-metersball i siste sekund.
Duke 104 mot 103.
-Jamie, ta imot! -Jeg sa ¨Send framover¨.
-Den gled ut av hendene mine! -Maddy?
Maddy?
-Kom og hent meg! -Minen skadet beinet ditt.
Jeg kan ikke hente deg, du må stoppe blødningen.
Ta av deg beltet, nå!
Maddy! Tommy venter på deg hjemme. Du klarer dette.
Ta beltet!
Kjenn på det venstre beinet. Det er blod, ikke noe alvorlig.
Kom igjen! Dra av deg beltet!
Ok. Ta beltet og surr det rundt beinet over kneet.
Kom igjen! Stå på.
Ok, stram beltet hardt.
Kjenner du at det sluttet å blø?
Du vet at vi ikke kan. Det er for sent.
Se på babyen din! Se på Eva!
De er en gjeng idioter. Ansikter vi aldri ser igen. Et land i kaos.
Dumhet drepte henne.
Du må fokusere på barnet ditt! Sånn, ja. Ok.
-Jeg... Jeg tenkte ikke. -Akkurat. Hjelp til å sondere nå.
-Betyr ikke hennes død noe? -Alle døde betyr noe for meg!
Dere er fire her og tre til der ute. Oss medregnet blir det ti.
Det er ti døde til som jeg ikke vil være ansvarlig for.
Sonder forsiktig nå.
Følg meg! Hold dere nede!
Sett dere her.
Dra ut splinten og kast i den retningen jeg kaster.
Vent!
Nå!
Jeg sa ¨Dra ut splinten¨.
-Er alle døde? -Nei, en er igjen.
Lokk ham mot deg. Skyt så snart jeg begynner å løpe.
Vær en mann! Knerter han meg, går han rett på deg og familien din.
Ta den og skyt! Nå!
Det var det.
Kjenn deg fram. Lukk øynene. Bruk hendene. Steinene snakker til deg.
-Jeg har noe! -Bruk det.
-Det gikk bra. -Skal jeg komme ned?
-Jeg klarer det. -Du er trøtt, med oppskrapte knær.
Velg! Skal jeg være best eller skal jeg gi opp?
-Det fins ikke noe annet enn best. -Så veiled meg. lkke dill.
Det sitter ikke i armene, men i hodet.
Det handler bare om fjellet. Det er som et puslespill.
Jeg skjøt. Hendene var svette og våpenet gled ut av dem.
-Jeg frøs ikke. -Det fins alltid et mentalt motiv.
Glemmer man å låse, ville man ikke låse.
Mister man en pistol, så ville man ikke bruke den.
-Jeg vil ikke skade familien min! -Du brakte dem til Abidjan.
-Trodde du ikke det var en risiko? -Jeg vet ikke hva jeg tenkte.
Jeg ville ikke sette dere i fare.
Jeg har venner der ute, og du kolleger. Møtetiden nærmer seg -
- og vi har bare en time til å hjelpe dem.
Bestem fort hva du klarer og er villig til å gjøre.
Jeg bærer deg ikke et sekund til.
Forstår du?
-Hvor langtid? -Minus tabbene, 47 minutter.
-Hvor lang tid burde dette ta? -For en erfaren klatrer... Femten.
Jeg skal gjøre det igjen.
-Har du drivstoff på tanken? -Hva kommer etter best?
-Nestbest. -Det holder ikke.
Du gjør framskritt.
-Ta tiden! -Det gjør jeg.
Vi knyter en ende i granaten og surrer linen rundt noe fast.
Et tre eller i vårt tilfelle en påle.
Vi knyter den andre enden på den andre siden av gata.
Vi fester boksen... Kan jeg få boksen?
Festboksen, skyv inn granaten og dra forsiktig ut splinten.
Boken gjør hendenes jobb. Holder inne klemmen.
Snubler noen i linen, faller granaten ut og klemmen slippes ut.
-Og om de skyter mot oss? -Om? Det gjør de.
-Tid? -25 minutter.
-Du er ferdig! -Hadde en mann gjort det bedre?
Med rette.
Menn er skapt annerledes. Muskler og skjelett gjør dem til bedre klatrere.
Men kvinner tåler høyder bedre. Du var flink.
-Ville en mann gjort det bedre? -Hvorfor bryr du deg om det?
Hva kan du gjøre? Pust rolig. Lange utpust.
Jeg ville ikke bytte deg mot noen sønn i verden.
Du blir en forbasket god soldat.
Smil!
-Er du tørst eller bare gal? -Jeg fant bensin og terpentin.
Syntes vi trengte en forsikring. Min dårligste side. Jeg røyker.
-Klar? -Nei.
Skyt!
Black!
Nikotinsug funker visst. Molotovcocktailen var god.
Det var på tide.
Mine største avgjørelser har handlet om hvor jeg skal spise middag.
-Jeg tenkte ikke utenfor rammene. -Vi befinner oss utenfor rammene nå.
-Litt kjeft hjalp. -Dirt Diver.
Vi møter opp ved lastebilen. Hent familien din.
-Blør du gjennom tørkleet? -Nei. Jeg fuktet det med vann.
Jeg fant urter for hevelsen og sårene.
-Hvem har lært deg om legeurter? -Pappa, da jeg var liten.
Det husker jeg. Personlig rekord i å gjøre ild.
-30 sekunder. -Rakk du å skyte pølsene også da?
-Er du snill mot meg nå? -Jeg er alltid snill.
Jeg har en ekstra pølse, vil du ha? Og større bål.
-lkke nå lenger. -Kom hit.
-Tillatelse til å sitte? -Det er en ordre.
Jeg hadde disse i bilen.
Har jeg fortalt om Khartoum? Carlito bestemte seg for å...
...ta edderkoppen med hjem til USA.
-Vest-india 1989, da? -Blindtarmen din sprakk. Du dykket.
Jeg har visst fortalt mange historier.
-Hva er det du vil høre? -Alt, pappa.
-Dere dro oss inn i dette. -Ned for helvete!
Du, da? Du fikk en jente drept.
Hadde vi gått fra dere, ville dere dø på gata eller løpende over feltet.
Vi har en fjortenårig datter i Sveits. Elena.
Alt kommer til å gå bra.
Vi skal gjenforene dere. Det er jobben vår.
Ok, vi holder oss langs kanten.
-De er ikke ferdige. -Orions belte er alt du har lært meg.
-Jeg lærte deg flere. -Jeg husker ikke.
Let i hukommelsen.
Karlsvognen. Polarstjernen.
Karlsvognen er nedenfor horisonten. Hva er på den andre siden?
-Cass... Cassi... -Cassiopeia.
Damen i stolen. Den store W-en.
Hva skjedde i Algerie?
-Kommandosoldatens løfte. -¨lngen etterlates¨, jeg vet det.
Du kunne ikke nå ham uten risiko for de andre. Han var vel døende?
Ja, han hadde ikke klart seg.
Men det var Algerie. De er mestere i tortur.
Tenk om noen spurte hva ditt livs største prestasjon var.
Og du sa: Jeg oppfant de mest inhumane torturmetodene.
For en arv!
Hadde de funnet ham levende i minefeltet, -
- ville de gitt ham helvete før han døde.
-Så du...? -Gjorde hva jeg måtte.
Du skjøt ham?
Som jeg håpet de ville ha gjort for meg. En handling av nåde.
Ned!
-Vi har 60 meter igjen. Vi løper. -Nei! Sakte og sikkert.
-Vi har en kvinne her! -Du har en sønn her!
-De er på vei mot oss. -Tiden er ute, min tålmodighet også.
Hva har du gjort? Det fins heltemot og det fins dumhet!
Du velger alltid dumheten. Jeg vil ikke dø for deg!
Se på sønnen din! Modig gutt. lkke et eneste problem.
Det er heltemot.Vi skal fortsette å sondere som før.
Mine venner og jeg får dere ut, hvis dere gjør som vi sier.
Fader vår, du som er i himmelen. La ditt navn holdes hellig.
Den er vår!
Skyssen vår er her.
Tell høyt. Lås albuene på vei opp.
-Hvor lenge skal vi holde på? -Til jeg blir trøtt.
Hva er det? Jeg sa ikke stopp.
Vertikale pupiller.
-Du vervet deg vel som infanterist? -Jeg vil jobbe meg opp, som min far.
Du kan bedre. Du har forutsetninger for å bli en leder.
-Du er en leder. -Ja. Men du kan bli offiser.
-Og skyfle papir? -Det er mer enn det.
En offiser kan forandre ting.
-Være din sjef. -Nå skal vi ikke fantasere.
Du reddet livet mitt. Jeg skal gi deg noe det tok meg 25 år å lære.
-Noe dyrt, håper jeg. -Det er dyrt om du ikke lærer det.
Jeg skal lære deg å ta farvel med mor uten at hun får følelsesutbrudd.
Man vet aldri hvordan de takler det. Vær stolt av ham.
-Han klarte seg strålende. -Jeg er stolt.
Kanskje du skal si det til ham.
Gi meg lommeboka di. Jeg så at du tok den med.
Tretten kilometer til nærmeste by. Kan du himmelretningene?
Nord, øst, sør, vest.
Nord, tre kilometer, følgveien. Så snur du 35 grader og holder det.
-Ok, vi ses der. -Nei, jeg skal hjem.
-Det er 29 kilometer lenger bort. -Hvordan kommer jeg hjem uten penger?
Du kan stjele, selge deg, haike eller tenke.
Vi ses hjemme.
-Hvor burde hun være nå? -Euclid. På jakt etter skyss hjem.
-Hun kommer. -Du etterlot henne i ødemarken.
-Skal jeg ikke uroe meg? -Gjør det du. Jeg går til sengs.
lkke vent deg noe der.
Jeg kunne kommet før, men å selge kroppen sin tar tid.
Man må markedsføre seg, som i andre bransjer.
Så fint at du sluttet på college.
God natt, Blane-damer.
Skatt, jeg skal lage noe å spise og finne rene...
Mamma! Snart ber jeg deg ut på middag.
Vi kan leie en skrekkfilm, krølle oss sammen på sofaen og bare være.
-Hvordan kom du hjem så fort? -Haiket. Jeg var bevæpnet.
-Jeg tok pappas pistol. -Vet han det?
-Jeg antar det. -Så... Hva lærte du i skogen?
Jeg kommer til å like meg i hæren.
Tekstadministrasjon: www.broadcasttext.com